| |||||||||||||||||||||||||
![]() |
![]() |
||||||||||||||||||||||||
ז'אנר המערבון: מג'ון פורד לקוונטין טרנטינו
The Western: From John Ford to Quantin Tarantino |
0851-6226-01 | ||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
אמנויות | חוג לקולנוע וטלוויזיה | |||||||||||||||||||||||||
|
המערבון, אמר פעם המבקר אנדרה באזן, "הוא הסרט האמריקני המובהק ביותר". הצהרה חד משמעית שכזו
היא כמובן ניתנת לערעור, אך אין בכך מכדי להשכיח את האמת שעומדת בבסיסה: שהמערבון עומד בנקודת
המפגש של הקולנוע ושל הזהות האמריקנית, ומשמש מפתח להבנה עמוקה של שניהם. מתוך הכרה בחשיבותו,
הקורס יעקוב אחר התפתחות המערבון וידגיש את האופן שבו החברה האמריקנית השתמשה במרכיביו השונים
להגדיר את עצמה, יעדיה, וחלומותיה לאורך יותר ממאה שנה. במסגרת זאת, נסקור טקסטים קלאסיים—
במיוחד ה"סופר מערבונים" )באזן( שלאחר מלה"ע השנייה—ונקשר אותם לדוגמאות מהתקופה האחרונה. כמו
כן, נתייחס לדמויות מפתח—למשל, ג'ון וויין, ג'ון פורד, האוורד הוקס, גרי קופר, אנתוני מאן, ג'ון סטרג'ס,
הנרי פונדה, סם פקינפה, קלינט איסטווד, קוונטין טרנטינו—ונבחן את השפעתן על עיצוב הדפוסים המוכרים
של הז'אנר. חקירה זאת תאפשר לנו לרדת לעומק הכוונה בקביעתו של באזן, ובו זמנית—להסביר כיצד המערבון
הצליח לשרוד את האופנות המשתנות של הקולנוע, גם לאחר שמותו הוכרז יותר מפעם אחת.
The western, critic Andre Bazin once asserted, “is the American film par excellence.” While such a definitive statement may be vulnerable to challenges, it nevertheless testifies to a certain irrefutable truth: namely, that the western stands at the nexus of cinema and American identity, and is key to unlocking the secrets of both. In recognition of the genre’s importance, the class will survey the development of the western and highlight the ways through which American society used its various ingredients to define itself, its goals, and its dreams for over a century. Within this framework, we will discuss classic texts—especially from the post-WWII period of “superwesterns” (Bazin)—and connect them to more recent examples. Moreover, we will address key figures—for example, John Wayne, John Ford, Howard Hawks, Gary Cooper, John Sturges, Anthony Mann, Henry Fonda, Sam Peckinpah, Clint Eastwood, Quentin Tarantino—and investigate their influence on the familiar patterns of the genre. This inquiry will ultimately get us to the bottom of Bazin’s statement, and at the same time—explain how the western survived the fads of cinematic history, even after being pronounced dead on more than one occasion.